מכונית נוסעת.
מוזיקה מוזרה
- אין לך אור? - לא.
- אתה לא מעשן.
- הפסקתי.
- זה מעצבן.
לִנְהוֹם
אֲנָחָה
לעזאזל, ידעתי את זה.
בסדר, עזוב את זה.
*Propos לא ברור או טוקי-ווקי
שלום. שלום, בוס.
- היה לו כיפה. - שלום.
שלום, הנציב.
- מה הוא אמר? - לא זזתי,
לא ידעתי מה לעשות.
בשלב מסוים הוא אמר: "זה כלום, זה לסרט".
- אתה בטוח? - בטח.
הוא היה רגוע מאוד.
הופתעתי, הוא בדיוק ירה באנשים.
הוא אמר את זה ככה: "זה לסרט".
ברוכה
- זו יחידה 2.
חבר'ה, שלום. - שלום.
- הנה המפקחת החדשה, היא מחליפה את אטיין.
- שלום. - היי.
- איך קוראים לה? - מפקח.
- לא חם במיוחד. - יפה וללא שם פרטי.
צוחק
- אסוף את המגשים שלך.
יש תאים משני הצדדים.
כן. - אתה יכול להעיף מבט.
לְהַמשִׁיך. - שלום, רבותי.
- שלום. - בדרך כלל, יש 4 עד 6 מהם.
כן. - אחר כך הם מארגנים את עצמם.
השפים לבד עם נוף לים.
- נוף לים? - כן.
- תהנה מהארוחה שלך. תודה לך.
- איפה הצעיר? - מאסטרגי? בחדר הביקורים.
- עד איזה שעה? אני לא יודע.
זה אולם ספורט.
- בסדר, כן. שלום. - היי.
ושם, המשרד,
מקומם של החיים בחברה.
חבר'ה, תהנו מהארוחה, מה שלומך?
- תהנה מהאוכל שלך.
- זה המפקח החדש. - נעים להכיר אותך.
- הרעיון של המשטר הפתוח,
הוא שהתאים פתוחים מ-7 בבוקר עד 7 בערב.
אנחנו סוגרים אותם ל-30 דקות בצהריים לקראת ההחלפה.
- מאטון!
זֶה!
הו. - היי, פייטרי! מה קורה?
- זה בסדר. - ירדת במשקל,
אתה נראה בכושר. זה האוויר בארץ.
- מכירים אחד את השני? - דה פלרי לפני העברתו.
אבל לא היית מותנה?
- אתה צריך לשאול את ה-JAP, זה צריך להיות מאוחר יותר.
- אני מקווה.
- מה אתה עושה בקורסיקה? - גם אני נוסע.
הטרקלין, אני מקשיב.
- ויש את הבונוס של האי. - אתה חכם, אתה.
- האם אתה מדבר איתי באופן לא רשמי?
- זה בסדר. אתה יכול להשתמש איתי בטופס המוכר, אנחנו כבר לא בצרפת.
- קצת בכל מקרה. - תפסיק. כָּאן,
אתה יכול לקרוא לי Saveriu.
- הם די מצוחצחים. לך לאכול.
כן, אני הולך לאכול.
- תהנה מהארוחה שלך. תודה לך.
- מפקח.
איפה Maestragi?
- שלום. - כבר אמרנו שלום.
- הוא בחדר הביקורים. כולכם מתכוונים לשאול?
- ואיך רוסי אוכל בלי הטעם שלו?
- איזה טועם? - מאסטרים.
איך רוסי עושה את זה?
- האם הוא חושב שהוא לואי ה-14?
מה, לואי ה-14? - תשכח מזה.
מרצ'טי, תפסיק עם הדרמה שלך.
אמרנו לך, הוא בחדר הביקורים, הוא לא ייקח הרבה זמן.
- זה יתקרר. - אם זה קר, תחמם אותו.
- האם זה נורמלי שיש לו טועם?
- זה רוסי, הוא לגמרי פרנואיד.
הוא היחיד ששומר על דלתו סגורה.
אמנם זה אולי המקום היחיד בו הוא בטוח.
זה השלום של האמיצים, אבל יש לו טעם.
- מהו שלום האמיצים?
- זה כמו הסכם אי-תוקפנות.
זה לא נאמר, אבל זה קיים כבר שנים.
- אין פה חמולות? - כן, כמובן.
כולם פחות או יותר קשורים לשבט.
אבל בזמן המעצר הם חיים בלי לתקוף אחד את השני.
- ופייטרי?
- סאבריו, הוא תלוי בסקאניגליה.
אתה מבין, הם מסתובבים יחד.
רינגטון
דלתות נפתחות.
מוזיקה אפלה
- אדוני הנציב.
מעצרים בקורסיקה
- שם, הוא יגיע.
הנה, זה רוסי. כן.
- הוא נסע לבד.
מרצ'טי מצטרף אליו לאחר מכן,
הוא בא לקבל את זה, למעשה.
אתה רואה? הוא אומר שלום.
קל לזהות. - והמזוודה?
- זה כלום, 1500 יורו במזומן,
תיק טואלטיקה ובגדים.
- מי זה?
- היא אישה, הם נפגשו במקרה.
- היא עוזבת מיד. כן.
- אחר כך?
- אחר כך...
פום, פום.
והוא עוזב.
שם, כבר אין לו את הנשק.
הוא בטח הכניס אותו לתיק שלו, תראה.
- לפני כן, חבר'ה טרחו לרוץ.
- החבר'ה עוברים מתא לתא, רגיל.
המשרד נראה כמו בית קפה, הם כל כך רגועים.
הם קוראים לזה "קלאב מד". - איך האסירים?
- רגיל, אבל כולו לבן. הם כוללים את כל הקורסיקאים.
- בלי שחורים, בלי ערבים? - לא ביחידה 2.
זה הרגיש מוזר אחרי פלרי.
ואתה, מה עשית? - רוקנתי את הקופסאות.
קניתי קצת עץ כדי להרכיב רהיט.
תחזיר את האופניים שלי. אינס, את מחזירה את האופניים.
- תחזיר את זה. - בוא וקבל את זה.
אינס.
- אני אטפל בזה. אני מחכה לתשובה.
מה-CFA, אני לא יכול שלא לבדוק את המיילים שלי ללא הפסקה.
- אין בזה תועלת.
- הייתי עושה את ריקוד הגשם, אבל...
אתה מחזיר לי את זה. - לא.
אינס, מה אמרתי?
אני רוצה לרכוב על אופניים. - לא.
תפסיק, תחזיר לו את האופניים שלו.
זה לא האופניים שלך. אתה מחזיר את זה, קדימה, הופ.
זה מספיק, אתה מפסיק, אתה משחרר. תמשיך הלאה.
אנחנו נקנה לך אחד. - אני רוצה אחד.
עַכשָׁיו. - אתה לא שואל ככה.
דָבָר. נִבִיחָה
- הו הו הו!
מה הכלב רוצה? - סליחה.
- אתה צריך לשלוט בזה. - היא לא רעה.
- מה זה הכלב הזה?
היא רק רוצה לשחק. - זה לא העניין.
לבת שלך אין זכות לגנוב את האופניים שלו. קאווה, בן דוד.
אני לא בן דוד שלך. - לא בני דודים ולא אחים.
היא לא גנבה את האופניים. קריאות
היא עזבה עם זה. אם זו לא גניבה, מה כן?
- היא בת 5, היא לא יודעת מה היא עושה. לְהִרָגַע.
- בדיוק, אני נרגע.
הקטן שלי, אני אומר לו מה לעשות בחיים.
- אתה מתכוון לספר את סיפור חייך? סתום את הפה שלך.
- אתה שתוק. - דבר בשקט.
דבר ברכות.
כהינה, תפסיק. - לך הביתה.
- מה שלומך.
- אין להם מה לעשות? סתום את הפה שלך.
גם אתה.
מסכן!
- תשתוק? אתה מעצבן אותנו.
דג'יבריל שורק. - כהינה! איפה אתה, הכלב שלי?
הפגנות בקורסיקה כהינה!
-הערתי אותך? - חם מכדי לישון.
מה עשית? - כלום.
לַעֲזוֹב.
- איפה זה היה?
- מול הדלת.
- אנחנו צריכים ללכת ולהגיש תלונה.
- זו פרובוקציה.
אתה לא יכול להתייחס אלינו ככה.
- זה יעבור, זה עתה הגענו. - בדיוק, אנחנו חייבים לציין את המאורע.
זה הרבה. אם לא נעשה שום דבר, זה לעולם לא יפסיק.
אנחנו לא הולכים לבכות בתחנת המשטרה.
אין הוכחה, הם יגידו שהם לא יכולים לעשות כלום.
- כהינה חזרה?
- אני בא, יקירתי.
קדימה. - אני לא יכול לישון.
אני הולך. - נתראה מאוחר יותר.
*רדיו בקורסיקה
- אם זה ימשיך, זה יגמר רע.
- מה? - השיטות הפשיסטיות שלך.
לא נצא עם בננות.
מובן? - איזה בננות?
אתה יודע על מה אני מדבר, תפסיק להכחיש.
- ללכת לאיבוד. - אדם לוקח אחריות על מעשיו.
- תקשיב לי היטב.
אני לוקח אחריות. אם יש בעיה, אני אומר את זה בפרצוף שלי.
הילד שלך... מה?
- המנומס שלך שחושב שהוא יכול לעשות הכל.
אני לא רוצה שזה יקרה שוב. בְּסֵדֶר?
לכל השאר, אל תבוא להאשים אותי ככה אצלי.
ללכת לאיבוד. אתה לא תובע, נכון? קדימה.
- זהו, כן. - כן, זהו.
יש לך מזל שאני לא מכה נשים.
הוא טורק את הדלת.
- זה ליד מגרש החניה, ליד הטרמינל.
- מה הוא עושה? - הוא מתמתח.
זה נמשך קצת זמן.
- יש לך את הפנים שלו?
- לא ממש, לא.
אז, הוא היה כאן.
אני אוסף אותו מאוחר יותר, עדיין לבד.
זה לפני היריות, 15:56.
כָּך.
- זה יהיה זהות נחמדה.
- לקחנו דגימות DNA מהמושבים.
- שום דבר לניצול? - כלום.
- תכין דו"ח, אעביר אותו לשופט החוקר.
- אני עדיין מחפש את זהות הרוצח?
- אם זה משעשע אותך, אבל לא תמצא כלום. וזה לא משנה.
זה יישוב של תוצאות בין להקות של קורסיקאים.
תנו להם להרוג אחד את השני, זה ייתן לנו חופשה.
אסירים מתקוטטים.
בוקר טוב, רבותי. - בוקר טוב.
אנדריה.
- תחשוב לפני שאתה ממהר פנימה כמו בושה.
- שלום. לא ראית את אנדריה?
הוא מאחור, תראה. תודה.
אנדריה.
יש לך פגישה עם ה-JAP. -כן, אני בא.
- אבל... ראית את מצב המטבח?
יהיו לך ג'וקים. - הג'וקים נמצאים ביחידה 4.
צוחק
- אם הייתי במקומך, לא הייתי צוחק. זה לא סניטרי.
- לא בריא.
- בסדר, אתה בא או שעלי לבטל את ה-JAP שלך?
זה יעשה רושם טוב. - אני בא.
- תמיד אפשר לנקות.
- סליחה? - אם אתה חושב שזה מלוכלך.
- אני לא משרת. - מה אתה?
- מפקח. ותפסיק להשתמש איתי בטופס המוכר.
- קדימה, בוא נשחק. (מילה קורסיקנית)
- לך סע עם אנדריה, זה יעסיק אותך.
- איך קוראים לך?
תתנצל או שאני אדווח על זה. - במה אתה משחק?
אנחנו כבר לא בפריז. שמי אורסו, אז מה?
אתה מנקה.
- מה הנושא?
היא רוצה שננקה. - אני לא רוצה כלום.
אבל אם אינכם מסוגלים לנהל את עצמכם, נסגור את המשרד.
Brouhaha - אתה מאיים עלינו?
- לא, זו עצה.
- אנחנו מנקים בימי ראשון. - אתה לא רואה שהוא מלוכלך?
- אנחנו יותר נקיים ממך, אתה יכול להיות בטוח בזה.
- סליחה, מטבח כזה מלוכלך.
(הוא מדבר בקורסיקנית.) - חזור. בצרפתית.
חבר'ה, היא צודקת. אנחנו יכולים לנקות את זה, זה מגעיל.
- מי הולך לנקות את זה? - אני אעשה את זה.
אם כל אחד יעשה את שלו, זה נעשה תוך 5 דקות.
- כן, קדימה.
- זו אנדריה.
- זה ניקה. סוף הסיפור.
- כמה שיותר טוב.
- הם היו קצת חכמים, אבל זה לא יקרה שוב.
- באמת? כן, הסברתי להם.
זה נגמר. - מה הסברת להם?
– הסברתי להם, זה הכל.
אנחנו לא בפלרי. אתה יכול לדבר עם האסירים.
- הממ הממ. ראיתי את זה.
סוהר, אתה בסדר?
- כן, אני בסדר.
- ובמלים?
- איך אתה יודע שאני גר כאן? - כולם יודעים כאן הכל.
- מה שלומך.
- אתה בטוח?
- כן, אני בסדר.
ילדים אוהבים את זה.
- הממ.
אתה יודע שיש לי עיניים.
אני יכול לראות שיש בעיה.
זה מה?
אתה יכול להגיד לי.
- זה בשביל בעלי, ג'יבריל, זה יותר מסובך.
- האם הוא מתייחס אליך רע? - בכלל לא.
- אז מה?
- סיפורים על שכונות לא נעימות במיוחד.
- אה כן. זו הבעיה עם מפעל המלח.
- הגיע הזמן למצוא את הכיוון שלנו.
- הממ. - זה נורמלי.
- קדימה. אל תדאג, לך.
נתראה מאוחר יותר. הוא יוצא.
רינגטון לטלפון
- שלום? *- שלום, מליסה. התקשרת אלי?
- כן, מה אתה עושה?
*- הייתי במשטרה, אמרו שהם יחקרו
על יצרני בננות. אתה יכול לדמיין?
- זה היה בטוח, למה ציפית?
אמרתי לך שאנחנו יכולים לפתור את זה בלעדיהם.
*- זה בושה.
- איפה אתה עכשיו? אנחנו צריכים ללכת להביא את הילדים.
*- אה כן? - נו כן. על מה אתה חושב?
*- אני? כן, אתה, לא האפיפיור.
תודיע לי אם אתה לא יכול להגיע. *- אני בשדה התעופה.
- מה אתה עושה שם?
הילדים משחקים.
בסדר, ילדים, אל תזוז, אני בא.
אדם, אני סופר
עליך. כן.
- תשמרי על אחותך ופתחי את הדלת לאף אחד.
- זה בסדר, שם. - זה בסדר.
- קדימה, שם. - ערב טוב.
- בעדינות.
זה בסדר, הוא איתי.
- אתה מכיר אותו? - הוא בעלי.
– אתה תגיד לו שהוא לא חייב להיות שיכור.
במקום ציבורי. אני אקח את זה.
הם לא רוצים שאעזוב במעצר.
- הוא צריך להיות במיכל השיכורים.
קדימה, בוא נקום. - קדימה.
- בכנות, לשים את עצמך במצב הזה מול אשתך.
- קאווה, אתה סלח לי מההערות שלך.
אני לא מדבר איתך על אשתך.
לידיעתך, אין לי אישה.
- טוב לה. - למזלנו אתה כאן.
אני מעריך את מה שאתה עושה.
לחץ את ידי. - קדימה, תמשיך הלאה.
יש ילדים באוטו. - אתה אמיץ.
- היציאה נמצאת שם.
- הקסדה שלי. - אל תיגע.
לְהַפְסִיק! - ושיהיה לך ערב טוב.
- אני אדם אינסטינקטיבי. - מה? תחזור ארצה.
אני נשבע, אתה תגמור בצד הדרך.
תפסיק לצחוק, אתה הולך בטרמפ הביתה.
– מצאת את כהינה? - זה מספיק.
תפסיק עם הכלב הזה, זה לא הזמן.
אני לא מבין. אנחנו באים להתחלה חדשה.
ומיד כשהגיע, מסייה רצה לעזוב.
אני מוצא אותך כמו בטלן.
הוא שוקל 100 קילו והוא לא יכול להחזיק אלכוהול.
רצית שנה להכשרת הנגרות שלך,
אף אחד לא הכריח אותך.
- לא נתפסתי.
- מה, לא תפסו אותך?
- ב-CFA.
התקשרתי אליהם כי לא היו לי חדשות.
- למה לא אמרת לי כלום?
- אני אומר לך עכשיו.
- למה שלא תתחיל עם זה? אני לא יודע.
כי זה מעצבן אותי.
אני מצטער בשבילך.
אבל זו לא סיבה לעשות כלום.
אנחנו נמצא את זה, אל תדאג.
זה לא סוף העולם.
*חדשות בטלוויזיה
במגע.
*חדשות בטלוויזיה
במגע.
- ערב טוב.
מצטער להטריד אותך. החזרת את הכלב שלך?
- כן, למה?
- אנחנו לא רוצים להיות פולשניים, אבל מישהו רוצה לדבר איתך.
הערות קורסיקניות
- התחלנו ברגל לא נכונה, הייתה אי הבנה.
- היא לא מבינה.
- אני לא רוצה שום בעיות, לא הבנו אחד את השני.
- היא לא מבינה. סְטִירָה
זו הפעם האחרונה שאני אספר לך את זה.
- אני מבקשת את סליחתו, ואת סליחתו של בעלך.
עכשיו אתה מסתכל לה בעיניים.
אני מבקש סליחה.
- סיימת? - זה טוב.
אנחנו יכולים להתחיל מחדש,
אם אתה צריך אותי, אני ממש מעבר לרחוב.
- די, אתה אומר יותר מדי! אתה צריך להיות פשוט.
לא נפריע לך יותר. שיהיה לך ערב נעים.
- עזוב אותו בשקט. פשוט ניקח אותו הביתה.
היא נועלת.
- זה הוא, שם.
הפרטנר האפור, אתה מבין?
- גריי, אמרת את זה. כן.
הצלחת מתחילה ב
א-אי.
- AJ.
- או AJ.
יש לי את הכניסה לחניון, ניקח את זה ככה.
-זהו? - לא.
נאנח שם.
- כך או כך, זו מכונית גנובה או כפולה.
אנחנו נמצא את זה.
- אתה תתקשר אלי
כשיש לך משהו. - כן.
רדיו מוזיקת ​​להיטי מטאל
- מה אתה עושה?
חסרים לנו מפתחות אלן.
- ו? - לך לראות את הסדנה, יש להם כמה.
- בוקר טוב.
איך הולך האינטגרציה שלך? - טוב.
אסיר, סקאניגליה, מתקין מזגן בתאו.
- מזגן? כן.
אני לא יודע איך הם הכניסו את הדבר הזה.
- חם, אני מבין אותם. הזמנתי גם מזגן.
לְהִתִיַשֵׁב.
אתה תבין איך הדברים עובדים יחד כאן,
זה עניין של הערכה של הנושאים.
אתה יודע מה אומרים על יחידה 2?
- לא.
- שהאסירים הם שצופים בסוהרים.
אפילו כתבה בעיתון כתבה על כך.
האם אתה מסכים?
- לא.
האסירים הם אוטונומיים, אבל הם מקשיבים למה שאומרים להם.
- זה מה שהכי מעניין אותי.
אם התפעול היומיומי קצת מבלבל,
לא אכפת לי הרבה.
נגיד שזה מאפיין מקומי.
שם, סקאניגליה רוצה
אם אני מביא כלים, מה אני עושה?
- אילו? - מפתחות אלן.
אתה יכול, אבל הם צריכים להחזיר אותם.
- תודה.
- דאלב,
עד כה יחידה 2
לא עשה לי בעיות,
אבל אם הדברים נראים לך מושלמים
או מפוקפק, בבקשה המשך ליידע אותי.
אתה העיניים שלי.
קדימה, חבר. לָלֶכֶת!
זה לא אפשרי. תראה לו.
*ווקי טוקי - התקבל.
- קדימה, תראה לו.
בחייך, אני סומך עליך, יש לך את זה.
פייטרי, הגיע הזמן, בוא נלך.
(מילה קורסיקנית)
אני מגיע עם פייטרי.
ברוכה
השכן שלך קיבל את ההודעה, נכון?
- מה אמרת?
- השכן שלך קיבל את ההודעה או לא?
אתה יודע על אתמול בלילה? - כמובן.
לא הייתם צריכים להתערב?
האם להתערב או לא? - כן, תודה.
אל תודו לי, לא הייתי שם.
אתה משתולל?
אתה מקנא כי אני יוצא.
- תודה.
טוב, אז תהנה.
- מה? אני אצטרך לעבוד.
יש לי פרויקט מקצועי, אחרת לא הייתי יוצא.
מאטון, כשאני עוזב, אני יכול לקרוא לך בשמך הפרטי?
- "מאטון", אני אוהב את זה. - אתה מגזים.
אתה יודע איך האחרים קוראים לך?
- משהו גזעני?
הוא צחק. - קוראים לך איביזה.
בגלל ז'וליאן קלרק.
הו לה לה, אני אתגעגע לשטויות שלך.
אם אני מרגישה מדוכדכת, אני אתקשר אליך. - לא.
אתה לא מתקשר אלי.
אין טלפון.
אתה יודע איך נפלתי? - זה לא ענייני.
- זה בגלל טלפון.
בטחתי באנשים הלא נכונים.
אבל היי, זו טעות נעורים.
עכשיו אני עובד בדרך הישנה.
זה איטי יותר, אבל אתה הולך רחוק יותר.
ואל דאגה, קורסיקה קטנה.
אם אנחנו הולכים להצטלב, אנחנו נחצה דרכים.
כאן הדברים ימשיכו להתנהל טוב.
לא יקרה לך כלום ביחידה 2. - אם תגיד.
- נתראה מאוחר יותר. - בהצלחה.
הנה, תלוש שחרור.
- ראית משהו במהלך החיפוש הבוקר?
- למה? מצאנו 2 חלקים של אקדח.
בוא ותראה.
האקדח היה במארז משקפיים.
מַבָּט. הפגר היה בטרנזיסטור.
- זה לא הפגר, יש את כל האקדח.
- נבצע הערכה של החלקים. - אני אומר לך.
זה 1911. מה?
- 1911. קולט-45.
במקור זה היה נשק צבאי.
- האם זה פונקציונלי? כן.
ראש הצילינדר ננעל בצורה גרועה, אבל זה נפוץ אצלם.
- תודה על תרומתך היקרה.
דאלב.
תן לי להיות מופתע מהמומחיות שלך בתחום זה.
- צילמתי הרבה.
- באיזה תפקיד? - איש ספורט.
- אתה עדיין יורה? - לא מאז הילדים.
- אתה יכול לחזור למעלה, אנחנו ניתן לך את ההוראות.
- מה עושים?
- הממסד ממוקם במצב סגור,
אין לנו יותר ברירה.
- המכונית ששימשה את הרוצח נמצאה,
הרכב שרוף לחלוטין.
אבל הצלחנו לשחזר את הרישום
וזו אכן מכונית גנובה.
(טלפון) *- אז, המסקנה שלך?
- שום דבר מקורי, זה חוזה במסגרת
של יישוב תוצאות בין שתי קבוצות יריבות.
אתה מכיר את הקורבנות טוב כמונו.
פסקל רוסי, שהיה בסוף עונשו וחזר מחופשה,
זו הייתה ההזדמנות האחרונה לתפוס אותו לפני שחרורו.
וה-2: יוסף מרצ'טי. זה עתה שוחרר על תנאי.
יש לו יותר פרופיל יד קטן.
הוא אסף את רוסי בשדה התעופה, אבל הוא לא היה ממוקד.
הוא קורבן בטחונות.
*- אז מה עושים?
זה תלוי בך לומר, כבוד השופט. *- מי הרוצח?
- אנחנו לא יודעים, אין זכר.
*- בהחלט יש עקבות.
- הרוצח פעל במקצועיות רבה, לא מצאנו דבר.
*- לעת עתה.
2 מתים במקום ציבורי, אנחנו צריכים לחפש.
- אנחנו חוקרים. *- תתחיל לזוז.
אם זה חוזה, אני רוצה את הספונסרים.
זו לא בקשה מוגזמת.
- כמובן.
*- בעבודה. אני מחכה לשמוע ממך.
- תאים סגורים, אנחנו כבר לא יכולים להסתובב.
אנחנו כלואים כמו חיות. אנחנו לא הולכים לתת לעצמנו להיסגר.
הם יסדקו לפני כן. אנחנו לא בכלבייה.
סוף ההליכה, רבותי.
רבותי! - אל תזוז.
- מה קורה? - מה אתה חושב?
אתה לא מחזיר את המשטר? זה לא אני שמחליט,
וגם לא האחרים.
- אבל אתה מעביר את המידע.
- זה הועבר ויטופל על ידי המנהל.
זה כל מה שאני יכול לעשות. - לא נזוז עד שנראה אותה.
הערות קורסיקניות
- מצד שני, דבר צרפתית
אם אתה רוצה שנבין אחד את השני. אנחנו בצרפת.
ברוכה
יש לנו סירוב להתארגן מחדש ביחידה 2.
- זו הבעיה שלך. אתה פותר בעיות יומיומיות.
- אתה לא רוצה לקבל אחד? אנחנו מאבדים את הקישור כאן.
- יש לי מקצועות אחרים מלבד יחידה 2.
תגיד להם שאני לוקח אחריות על כל ההחלטות שלנו.
- מה אם הם מסרבים לחזור לתא שלהם?
- ההסדרה תיושם באמצעות הכנסת היחידה למעצר.
הם יידעו למה הם שובתים.
חבר'ה.
- אז?
אני אדבר איתך רק אם אתה רגוע, בסדר?
אנא בחר דובר.
- קדימה, אני מקשיב.
- הבמאי לא רוצה לראות אף אחד.
חכה, היא זו שבאה לראות אותנו.
- זה לא משנה כלום, היא לוקחת אחריות, היא לא תיכנע.
היא לא תעשה יוצא מן הכלל.
אין לנו שום קשר עם האקדח הזה.
בבקשה אל תעשה זאת שוב.
זה לא מועיל. אתה הולך להסתבך בצרות.
- היא אמרה שהיא לוקחת אחריות על כל ההחלטות שלה?
כן. - זה בטוח?
קיבלנו את ההודעה. אנחנו עולים בחזרה.
- תירגע? - תירגע.
חבר'ה, אנחנו עולים בחזרה.
קח את זה בקלות, זה יהיה בסדר. זה ישתפר.
מוזיקה מלנכולית
קדימה, תהיה אמיץ.
אדם, בבקשה תפסיק.
רדו מהבמה.
- זה מזבח, אנחנו לא משחקים בו.
ניפוח צמיגי סערה
והנה לך.
- האם אני יכול לרכוב על אופניים? - לא.
מָנוֹעַ
- למה? - אנחנו בכנסייה.
זה לא נעשה.
- בסדר.
- יש אנשים שמגיעים.
כלב נובח. סְעָרָה
(- מה הוא עושה?) (- תפילה.)
(- מה זה?) (- אני אסביר.)
(- בסדר.)
גֶשֶׁם
- אנחנו מכירים אחד את השני.
מה שלומך? אתה יוצא עם המשפחה שלך?
אנחנו עושים פיקניק ליום ההולדת שלו.
אנחנו מחכים שהעניינים יירגעו.
אנחנו לא יכולים לסבול את זה יותר על אופנוע. זה הולך להשתפר.
- אני מקווה שכן. - בטח.
ואתה הנגר.
דג'יבריל, בעלי. נעים להכיר, אנטו.
- מה האופניים שלך? - דוקאטי.
האם אתה אוהב אופנוע? - כן.
- אתה רוצה לצאת לסיבוב? אני לא יכול.
- בגיל 18 הוא יעשה מה שהוא רוצה.
היא צודקת, אתה לא יכול לעשות שום דבר.
האם האופניים שלך? לא, של אחותי.
- האם זה שלך? כן.
- האם זה נכון? הוא חתיך.
- תודה.
אנטו, בוא נלך. בפעם הבאה, מירוץ?
- זה מתגלגל. - שיהיה לך יום נעים.
- מאיפה אתה מכיר אותו?
- מה אתה חושב?
הוא אסיר לשעבר, אני לא מכיר אותו טוב.
- איך הוא יודע שאני נגר?
זה תורי, תחזיר לי את האופניים שלי.
- אדם, סיבוב אחרון לפני החזרת האופניים.
- אז איך הוא יודע?
אני מניח שסיפרתי לו, אבל אני לא זוכר.
- אתה מדבר עם בחורים, אתה בקושי מכיר אותם.
הם מספרים לי על חייהם,
גם אני מספר דברים לפעמים. אבל זה לא מגיע רחוק.
- הוכחה שכן, אלו החיים הפרטיים שלי.
- על מה אתה מדבר? זה רק העבודה שלך.
חוץ מזה, אפילו לא. זה יהיה כשתהיה לך משכורת.
הילדים מתווכחים.
- אדם, מה אמרתי? הִתְפּוֹצְצוּת
- שמעת?
מה זה?
קל, ילדים.
אזעקת רכב מרחוק
- זה מה?
- זו קורסיקה.
- אתמול המכונית שלי הייתה ממוקדת.
מחר זה יכול להיות הבית שלי,
או המשפחה שלי.
המחבלים מנסים להטיל אימה, אבל אני לא אכנע.
דרכי ממוקדים במוסד, כולנו.
ההתקפה הזו היא הכרזת מלחמה.
אז החלטתי,
לאחר הפניה
למחוז ולמשרד המשפטים,
להכניס את הממסד לכלוא קפדני.
Brouhaha כליאה קפדנית פירושו
אין יותר טלוויזיה, אין יותר חדר ביקור, אין יותר שירותים עד להודעה חדשה.
מחיאות כפיים - רגע,
אמצעי זה ייחשב בלתי מידתי.
- הם הפציצו רכב חברה.
20 דקות לפני כן הילדים שלי היו שם.
הם יגידו שזה לא הם. - כן.
– הייתי אומר שאני לא שולל.
- אם זה הם, זה קומץ אסירים.
- זה מספר 2. - למה להאשים את מספר 2?
אין הוכחה. - תירגע, שם.
זה לא חל על כולם.
- לחלק אין שום קשר לזה. למה שייענשו?
- יש צורך באמצעים חריגים.
- זה יצור מתח, זה יתסכל אותם, זה הכל.
- זה לא יהיה קל, אבל אנחנו חייבים לכבות את האש.
- בראבו.
אנחנו הורגים את זה! תגובה על פייט sans TV?
קריס
אני צריך להסיר את הטלוויזיה.
- אה טוב?
אתה מחכה שאצא?
כל זה יגמר רע.
- מה? המנהלת שלך, אם היא תמשיך.
היא תיעלם בשיח.
כולנו יודעים זאת. האיומים שלך אינם שלי.
שיש לטפל בהם.
היא לא הבינה איך קורסיקה עובדת.
אתה צריך לאהוב את זה כדי להתקבל.
והיא לא אוהבת אותה, היא מתעבת אותה.
בכך היא מתעבת אותנו. ואתה שותף.
- אני לא שותף לשום דבר בכלל.
- היא ביקשה ממך להסיר את הטלוויזיות, אתה הסרת את הטלוויזיות.
- שיחקת, והפסדת. - לא שיחקתי כלום בכלל.
- מי ששיחק הפסיד. ואני עושה את העבודה שלי.
- יש הרבה מקומות עבודה באיביזה.
אתה יכול להיות אופה או אחות.
פשוט בחרת בצד שלך.
- כל אחד בוחר את חייו. אני לא שופט אסירים.
אתה לא צריך לשפוט אותי. אני לא יכול לסבול את זה.
- זה טוב, אתה לא נותן להם לדחוף אותך מסביב.
גֶשֶׁם
- מה קורה?
(אינס שר) - ניצחנו!
- מה אתה עושה? - נתפסתי.
- מה? - CFA, היו 2 משיכות.
הייתי ברשימת ההמתנה.
- קדימה, אתה הולך להיות חולה. - אני לא שומע כלום!
- אתה הולך להיות חולה!
קדימה!
קריאות שמחה
אֲנָחָה
- שום דבר נוסף לא יימצא בסרטונים האלה.
- איך עושים זום? הו! - שמאלה.
אני אעשה את זה.
כָּאן.
- לא, זה באס. זה כן, זה כן.
הנה זה. מה זה?
- ילדה קטנה.
- האם מצלמת אותה. - אפשרי.
- בטח. יש לנו את התמונות האלה?
- לא.
- מצא אותם, למה אתה מחכה?
אתה כאן כדי לקבל רעיונות. לפחות תהיה קפדני.
האם נחקרה? - ככל הנראה, כן.
- למה אתה מתכוון, "אפריורי"?
כן. היא נחקרה.
- מצא אותה, זה כבר צריך להיעשות.
תיפוף
- הו, מאטון!
- זה בסדר, אני אטפל בזה. תודה.
- הו! - מאטון, אחד.
אני שומע. מה לא בסדר?
זה ג'ו, הוא לא טוב.
אסיר צועק מרחוק.
הוא עושה היפר-ונטילציה מאתמול בלילה.
הזהרתי את הקולגה שלך, הוא לא חזר.
- מה קורה? כדאי לך להתקלח.
(- אני לא יכול.)
- למה? (- זה לא הולך טוב.)
- הוא מרגיש לא טוב. נשימה כבדה.
- אני אחזור.
היא סוגרת ונועלת.
Marchetti לא טוב בכלל. - הוא יעבור.
הוא שחקן טוב.
- הוא הזיע והכל. מליסה, מה את הולכת לעשות?
בכל פעם הוא עושה לנו את זה.
היי, מזנון יוצא דופן לתא 20. אני הולך.
- יחידה 2 במרפאה.
(זִיוּן.)
גִיטָרָה
- שלום. - שלום, כאן.
- הא. ולגבי הסיגריות, ראית?
- לא, סליחה.
אה, אתה אף פעם לא עונה?
- לפעמים אין לנו זמן.
- יש אסיר שמרגיש לא טוב.
- הוא כתב מכתב?
- הוא לא טוב בכלל. הוא צריך לקבל טיפול. זה מקרה חירום.
תוֹדָה.
אתה מרגיש יותר טוב?
- פחדתי.
- קדימה, קדימה.
תודה, להתראות. - שיהיה לך יום נעים.
- גם אתה, תודה.
- הו לבנים! - אקסבייר
- אתה בסדר? נתנשק?
- לא, לעולם לא עם האסירים.
אני כבר לא עצור. - זה אותו דבר.
צ'ק, אם אתה רוצה.
אמא, תן לי להכיר לך את מליסה. היא מפקחת.
- שלום. - נעים להכיר.
- אתה מעשן עכשיו?
- זה בשביל האסירים, עם ההשעיות.
- זה שומר טוב.
- אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים. זה לא עולה כלום.
זה כבר לא אותו דבר, קשה להם.
כן, למדתי.
- אני מחכה לך, אני הולך לשבת.
- האם אמא שלך בסדר? - כן.
היא קצת עצובה.
הוא יתגבר על זה.
- Cava n I האם החופש הולך טוב?
- סליחה.
- ואתה?
אנטו אמר לי שהוא ראה אותך על הסט.
זה יפה שם למעלה. - מפואר.
- מאחר שאתה מוסר, אתה יכול לתת משהו לסקאניגליה?
- איזה טריק? השעון שלו, הרויאל אלון שלו.
הוא אוהב שעונים יפים. הוא מתגעגע אליהם שם.
זה ישמח אותו.
- בסדר.
- אם אתה לא רוצה לעזור... - אמרתי כן.
- אתה עובד היום? - לא, אני לא יכול.
ניקל, אז אתה יכול לבוא לקחת אותו.
זה ממש ליד.
מוזיקה מונפשת
חבר'ה, אתם בסדר?
אני מציג לך חבר, איביזה.
- בוקר טוב.
- אתה רוצה משהו לשתות? - לא תודה.
לְפַטְפֵט
- אתה עדיין מקבל מכות?
מה שלומך בנות? מה שלומך?
אנטו, איביזה. אתם מכירים אחד את השני. פליקס, שנקרא "התותחן".
- אוהד ארסנל? לא, אני לא אוהב כדורגל.
זה בגלל שיש לו ציוד, תראה.
תסתכל קצת, סאבריו. קיבלתי AR
ורוני ישראלי.
- הם יפים.
- נסה את זה.
- אתה זה שיודע לירות? - קצת, כן.
- ניסית רובי סער?
לא, רק אקדחים.
- אתה רוצה לנסות?
היי, פליקס, יש לך את כדורי ה-AR?
- אל תרגש אותי.
אני מציע שננסה.
אז, אתה מעוניין?
קדימה, חבר'ה, בואו נלך.
- מי שמפסיד משלם על האפרטיף. אני לא יודע.
- אתה יכול להירגע במשך 5 דקות.
- תראה כמה זה יפה.
יריות
מוזיקה מטרידה
היי, חבר'ה, חבר'ה. איביזה ירה הכי טוב.
זו איביזה.
פטפוט מוזיקה תוסס
- איביזה.
אתה צד קצת? - לא, בכלל לא.
- אתה יודע מה זה?
- לא - זו פומה.
ייבשתי אותו בארגנטינה עם רובה ציד מנוסר.
לא יכול להחזיר את זה. אני אנסה להחזיר את העור.
- האם אתה עדיין מציג את תמונות הלמה שלך?
מה, לאמה? פּוּמָה.
- לאמה. - של פומה!
זו לא לאמה.
- הוא ידבר על זה עד סוף חייו.
- איביזה. בוא ותראה, בבקשה.
הנה, השעון.
אני צריך קצת מידע.
אני יכול? זה קל לך.
אתה הולך.
- תאריך החופשה הבאה של רוסי.
ביום שהוא יוצא.
עם המשטר החדש, החדשות עוברות יותר.
אתה מנסה לשחד אותי. הנה, הבנת.
לא, ברצינות.
אתה יכול לצפות?
- אני לא בטוח אם זה בשרתים.
- אתה צופה מחר?
- אני אגיד לך. - מחר זה בסדר.
לא. אני לא יודע אם אני יכול לעשות את זה.
מה שלומך חבר'ה? - הללויה.
- מתנה.
תודה לך. - אתה מוזמן, זה בחינם.
אה, מאטון?
תן לי סיגריה.
אני לא יודע אם זה טוב בשבילך.
- אתה חי רק פעם אחת.
- מי רוצה סיגריה?
- תודה.
- הנה. אתה רוצה סיגריה?
סליחה.
זה בצד של סאבריו.
- משתתף.
איפה היית לפני שבאת לראות אותי?
- לפני?
הייתי בבית. לפני שבאת לראות אותי.
רק התחלתי את המשמרת שלי.
- לא הלכת לתא? כן, מהר.
- שב.
מה הקשר שלך עם Marchetti?
- סליחה? - הבנת היטב.
- יש לך בעיה?
אני שואל אותך מה הדוח שלך.
- אין. - עשית לו טובה.
הבאתי מאוורר לאסטמה שלו.
- זה הכל? ובפעם שלפני כן עזרת לו?
– לקחתי אותו למרפאה, כמו כל אסיר אחר.
- אז, אין איתו כלום.
- סוף סוף אין כלום.
אין לי שום דבר נגדו, וגם לא לטובתו.
- זה בטוח? כן.
יש לי יחסי מפקח-אסיר.
- משתתף.
והאם בעלך שמח על ההתמחות שלו?
כן.
- אצל קרדוצ'י, זה זה? - זהו.
אתה יודע איך הוא מצא את זה?
קרדוצ'י, עשיתי לו הרבה טובות.
- לא ידעתי. - עכשיו, כן.
ועוד משהו:
אנחנו לא שוכחים אף אחד, ואף אחד לא שוכח אותנו.
מוזיקה אפלה
- הו. מה שלומך, איביזה?
- עקבת אחרי? - כן...
האי קטן. אין צורך לעקוב.
- מה אתה עושה כאן? אנחנו הכנסנו את הבנזין, כמוך.
אוקיי, יש לך את התאריך?
- מה אתה הולך לעשות לו?
- למה אתה שואל?
זה לא עניינך. - קצת.
אם אני נותן את התאריך, זה מדאיג אותי. - לא. זה רק מידע.
חשבתי שאתה מספיק חכם כדי לא לבקש כלום.
לרוסי יש להאשים רק את עצמו.
זו לא אשמתך, וגם אני לא.
אם אתה לא רוצה לעזור לי, פשוט תגיד. לפחות זה ברור.
- ההרשאה היא בתאריכים 22-23.
- זה יוצא ב-22?
- לא אמרתי לך כלום.
- זה מושלם. ראית?
זה התיק שלו.
תיק כחול. שָׁם. - אה, כן.
*- מהמם.
מדהים.
ותבנה לי מחדש את הגשר.
עשה זאת תוך כדי תנועה קדימה. - קדימה, לך קצת ימינה.
הגשר שלך טוב מאוד, אבל לך ימינה.
*- במקום זאת בצד הזה, יש לך יותר מקום.
הוא רק שם מימין.
*- שוב. (- קדימה.)
זה התיק שלו. - כן, ראיתי את זה.
*- הנה לך. קדימה, החתול שלי.
קדימה, הוא כאן.
הם נוהמים.
אתה תתקשר אלי כשיהיה לך משהו.
מִקלֶדֶת
*- אנחנו נשלח את זה לאבא.
רינגטון לטלפון
*- 3x2, 6.
5x... 4x2...
4x2, 8.
הוא נאנח.
תעשה פרצוף.
עוד אחד.
- קדימה, תסתובב. *- עוד אחד.
*- בחייך, זה בסדר. *- רגע!
(- משתתף.)
(רגע, רגע.)
(אה כן.)
(הם מדברים קורסיקנית.)
הדלת נפתחת.
- מה שלומך? - שלום.
- מי ביקש סיגריות? - אני.
- ואתה? תודה לך.
אמרתי 2 חבילות. - אנחנו צריכים מספיק לכולם.
זה טוב, כבר, או. הכסף.
אני לא מתכוון לתת קרדיט. - מה לגבי הנחה?
- אנחנו לקוחות טובים. - זה כבר במחיר עלות.
בפעם הבאה, קח קצת מרלבורו.
- עם מה? כריך יווני וצ'יפס?
ככה אומרים תודה?
- תודה.
אני אראה לך איך אני מודה לך.
פריסה חוזרת של "Mélissa, métisse d'Ibiza" בקורסיקנית
אסירים אחרים מצטרפים.
אה, תודה לך, שומר.
- תהנה מזה, זה לא יחזיק מעמד.
- מה לא בסדר? אתה מחליף מחלקה.
- זה לא נכון.
- הנחיית שרים, רוטציה חובה.
- לאן אתה הולך?
- בין המגרבים.
ואתה? - נשים.
- אתה הולך להשתעמם.
- הם עושים הכל כדי למרר את חיינו.
האסירים מתופפים.
- קל, זה מחליק. - אין בעיה.
- הישאר לידי. - אני גבוה.
אתה תישאר לידי.
- אני רוצה לרכוב על האופניים שלי לבד, זו זכותי.
- מה אמרת? - זו זכותי.
- מה?
- לרכוב על אופניים לבד. - להקשיב גם לי.
אתה חייב להקשיב לי. - אני גבוה.
- לך בקלות. מה אמרתי?
מוזיקה מונפשת
- האם אני יכול ללכת על הסיבוב? - לא.
- קדימה, בבקשה. קדימה, אני רוצה.
- אמרתי לא. אני אלך לעשות קצת.
- ובכן, להתראות. קדימה, להתראות, הא.
- להתראות. אה, זה טוב, כל הכבוד, האופניים החדשים לגמרי.
אינס.
- מה? - זה מסוכן.
תראה, אנחנו עושים את זה ככה.
- אני בא. - בסדר.
- תחזיק חזק.
אתה בסדר? מה קורה?
- באיזה תאריך אמרת לי?
- אני לא יודע יותר, ה-22? - עשית טעות.
זה ה-22, הוא עוד לא יצא.
אל תגיד לי שהוא בחוץ.
אם הוא בחוץ, זה לא טוב. - אני לא יכול לדעת.
על התוכנה היה כתוב 22.
רינגטון - לא בדקתם פעמיים?
- לא שאלת אותי. - כן.
זה נכתב ב-22.
- אקסבייר
- שלום.
- יכול להיות שהיה שינוי.
- המידע חייב להיות אמין, זה הבסיס.
- אני לא רגיל לעשות את זה. הייתי צריך לפרט, הייתי בודק.
אני מצטער.
- אתה מצטער?
מה אכפת לי? - עוד סיבוב אחד.
עוד סיבוב. - קדימה, קדימה.
הנה, הלב שלי.
סירנה קדימה, הופ.
- בסדר.
כֵּן.
הצפירה נעלמת.
(כֵּן.)
- לא ידעתי שהוא צריך לענות על זה.
- אתה יכול להסתכל שם? - כרגע, לא.
מחר, אני מבטיח... -מחר יהיה מאוחר מדי.
הוא יצא אתמול.
קדימה, בוא נלך. אני מצטער, סאבריו.
- נלך לראות שם למעלה? אני לא יודע.
*- נמאס לי לצלם, זה האחרון.
הנה, זה הוא.
- אנחנו מסתובבים, אבל אנחנו לא מצליחים לזהות את זה.
- קשה לומר כך,
אבל הוא לא אסיר לשעבר.
- השופט החוקר מפעיל עלי הרבה לחץ,
אבל יש לנו רק את הפרצוף הזה שלא מופיע בשום מקום.
- ובתיק האסיר הלאומי?
- הצלבנו, שום דבר לא יוצא.
זה לא סביר.
מצטער שהטרדתי אותך. - לרוסי יש אויבים?
- לא. אנחנו קוראים את המכתבים ומקשיבים לשיחות,
אבל במראה, הכל עדיין שקט.
זה קרה מחוץ לכלא, לא נמצא כלום בבית.
רגע, אתה יכול להחזיר אותו?
- אמא ובת בהתחלה? - לא, אחרי.
מתי אנחנו רואים את הרוצח? - לא, אחרי.
- הקטן עושה גלגלי עגלות. אני מכיר אותה.
-היא, שם?
כן. דאלב, מליסה דאלב.
- האם היא אסירה לשעבר?
- לא, היא מפקחת בבית שלנו.
צעקות ותיפוף
תודה. היי, יש בעיה.
התפוחים קטנים מאוד.
- זו לא העונה.
- גם אני, הם מגוחכים.
- אני לא יכול לעשות כלום, ככה זה.
- זה צריך להיות לפי משקל.
- רצית 4 תפוחים.
- למה אני משלם כמו עבור 4 תפוחים רגילים?
- או שאתה לוקח אותם ומשחרר אותי, או שאתה מחזיר אותם.
- אני מחזיר אותם ואני רוצה החזר.
- אודיע לחנות.
היי, תביא לי תלוש סירוב,
בשנה שעברה לא החזרת לי.
- אין צורך לספר את סיפור חייך.
חכה, גם אני. ואני רוצה טופס.
- המטוס שלו בוטל, הבא אחר הצהריים.
הוא תקוע בז'נבה.
הכל נעשה כמו שצריך. - סליחה.
יש לך טופס סירוב?
זה בלאגן, צריך לחפש את זה. אני אסתדר, תודה.
- יש לו רשות לצאת, השביתה מאושרת.
הוא עדיין יגיע מחר, אבל מאוחר יותר.
השאלה היא, האם אנו מזהירים את ה-JAP?
אני לא חושב כך.
אם נעשה את זה, רוסי ייענש.
בְּדִיוּק.
בְּדִיוּק. הוא יהיה באח'צ'יו בבוקר, הוא יגיע אחר הצהריים.
מחר, 15:55, עדיין מז'נבה.
כֵּן.
בסדר, בסדר.
כן, אני אזהרה מספר 2.
לַחֲכוֹת. מצאת את זה?
כן, זה טוב, תודה.
בוקר טוב.
לְפַטְפֵט
בוקר טוב.
מה שלומך?
הוא לא שם, סאבריו? - לא.
מה אתה רוצה ממנו? - כלום, אני רוצה לדבר איתו.
- למה? התנצלת, הבנו.
מצד שני, עצה:
לשמור על פרופיל נמוך.
אתה מבין?
- רוסי נמצא בשוויץ.
הוא מגיע מחר לאג'אצ'יו. המטוס שלו נוחת בשעה 15:55.
תגיד לסבריו, אם זה עוזר לו.
מה אתה עושה? אל תבוא לכאן. אני לא אשאר הרבה זמן.
מה שאמרת לאנטו מעניין את חברי.
- עד כדי כך עדיף, אם זה יכול להתאים לך.
אני מצטער, שוב. הם רוצים לראות אותך.
- בשביל מה?
- אל תדאג, הם יסבירו. - מי זה?
- חברים, אתם יכולים לסמוך עליהם.
- אני שומר, זה הכל. אני לא יודע יותר כלום.
אני יודע, אבל אתה תספר להם.
אתה יכול להגיד לא.
אבל לא תמיד מקבלים הזדמנות שנייה.
שם יש לי אחד.
זה יעזור לי מאוד אם תוכל לפגוש אותם.
זה הלילה. - הלילה? יש לי ילדים.
- ויש לי בעיות גדולות.
- איביזה.
מונטה.
תן לי את הטלפון שלך. - זה כבוי.
- הטלפון שלך.
תחזיקו חזק, עדיף.
מוזיקה מסקרנת
אתה יכול לרדת.
מָנוֹעַ
היא פותחת את הדלת.
- ערב טוב.
היא מתמקמת.
היא טורקת את הדלת.
סגר
- אתה השומר?
כן.
- אתה מכיר את רוסי?
- לעין, כמו אסיר, לא יותר.
- הוא מגיע מחר בארבע אחר הצהריים. באז'צ'יו? כן.
- אתה בטוח? - כן, המטוס שלו מגיע ב-15:55.
- אתה חבר של הצעיר? סאבריו. - הממ.
הוא לקח אותנו לסיבוב.
אנחנו כבר לא סומכים עליו.
למה שנאמין לך?
- אין לי עניין לשקר. אני יודע שהוא מגיע ב-3:55.
- הממ.
את פניו יקבל יבשת שלא מכירה אותו.
אנחנו רוצים שתצביע על רוסי כשתראה אותו.
- לא הבנתי שאני חייב לעשות את זה.
- עכשיו אתה מבין.
תקבל 100,000 יורו.
לא. אני לא עושה את זה בשביל הכסף.
אני רק עושה טובה. - חוזה הוא חוזה.
- איזה חוזה? השתמש בתמונה.
- אין כאלה. האם אי פעם ראית אותו נותן לעצמו להצטלם?
- אני יכול לראות בתיק הכלא.
אתה צריך לייעד אותו. אין לנו זמן, זה מחר.
- למה לא אתה? השוטרים מכירים אותנו.
את אישה ולא ידועה, את תישאר מעיניהם.
רוסי מכיר אותי. זה לא מונע ממך להצביע עליו.
- ומה אני עושה? - תעשה כרצונך.
הוא יבשת עם כיפה כחולה.
- האם אתה גר ב-Les Salines?
בניין E?
נשאיר את הכסף במגרש החניה עם ההריסות.
המעטפה תונח מחר ב-22:00. מתחת למיכל.
- גם אם אתה לא עושה את זה בשביל הכסף,
אתה תשמח לקחת את זה.
אתה יכול ללכת, הוא יחזיר אותך.
נעילה
פטפוט מוזיקה תוסס
מתיחה שטנית (קניבל)
- מה לא בסדר?
אל תגיד לי שזה דפוק.
- זה בסדר, עשיתי איתם הסדר.
- זה נכון?
תודה, מטרונית.
- בוא לשתות. - לא.
- קדימה, קדימה. - לא.
- קדימה, שתה. - קדימה.
עיני מלאך (חביבי)
- מי התקשר אליך? בעלך?
- אהובי.
- אתה לא עונה לו? - לא.
- איך קוראים לך? - למי אכפת, נכון?
אני שואל אותך את שמך הפרטי?
אני חוסה. נעים להכיר, חוסה.
- מה אתה עושה למחייתך? - תשכח מזה.
אתה הולך לפחד. - האם זה סוד?
כן. - איביזה, מה שלומך?
כן, ואתה? - אתה בסדר?
- האם איביזה שמך? - כן. היא אחותי.
- זאת אחותך? הוא אחי התאום.
- אני לא מאמין לך. כן.
- הראה את הדרכונים שלך. - הדרכונים שלנו?
כן, הדרכון שלך.
הנה, הדרכון שלי.
- בסדר, אני מאמין לך. - אתה רוצה לראות את זה?
- לאן אתה הולך? - ערב טוב.
- יוסף!
- בסדר, תפסיק. קדימה.
- משתתף.
האם אתה מקנא?
יש לך עבודה מחר. תפסיק לשתות.
- אתה מקנא. - מנוחה.
- אה. - הוא מקנא.
- אתה בסדר? כן, הוא מקנא.
קריאות שמחה
- אתה בטוח שאתה בסדר? כן.
חכה, קדימה.
היא צוחקת.
מוזיקה מרחוק
הישארו רגועים. אני אביא קצת מים.
מעורפלים
- איך היה? הסעת את הילדים?
בֶּרֶז
- אל תנסה ליצור הסחה.
עם מי היית?
- עבדתי עם אף אחד.
- אל תתעסק איתי. WHO?
- זה מספיק קשה לעבור את הלילה, אל תפריע לי.
- לא היית בכלא. - סליחה?
איפה הייתי אז? אני מקשיבה.
- לא ענית לטלפון. - ענה על השאלה שלי.
איפה הייתי, כי למסייה יש מתנות לראיית רוח?
איבדת את הלשון? זה בסדר, אפשר לנוח?
היא מתרחקת.
התקשרתי לבית הסוהר. - סליחה?
- כן. - בעבודה שלי?
כמובן, התקשרתי כי אתה משקר.
אתה שוכב עם כל מי שאומר שאתה עובד.
- למי התקשרת? - לא אכפת לי.
הוא אמר שאתה לא שם.
קיבלת את הבחור בקבלה. הוא לא יודע על תחליפים.
אמרו לך שאני לא שם, אבל הייתי.
קח אותי כטיפש.
- תקשיב, תאמין במה שאתה רוצה.
אם אתה לא בוטח בי, אני לא יכול לעשות כלום.
אתה מסתובב במעגלים. - זהו, כן.
הוא מתרחק.
דלת הכניסה נטרקת.
- היא תעמוד מול לוח ההגעה.
אחר כך היא הולכת לבית הקפה.
מיד אחריה.
הנה זה.
- ואז?
- היא זזה הצידה כדי לבצע שיחת טלפון.
שיש לי כאן.
אחר כך היא שם.
מִקלֶדֶת
עם שניהם.
כאן אני מרגיש שהיא נותנת לו משהו.
– היא אומרת לו משהו, רק לו.
- הממ הממ.
גם לי יש את זה.
כָּך.
היא שוב עוזבת.
יש לי את זה כאן ממש לפני הפיגוע.
היא עוזבת לבד.
היא מגיעה ויוצאת לבד.
היא לא באה לחפש אף אחד.
הנציב נאנח.
הִתעוֹרְרוּת
*הודעה על יציאה
תינוק בוכה.
- נשב איפה שהספסלים.
- שלום. קפה, בבקשה. - בטח.
2 יורו 50, בבקשה. כן.
ברוכה
- מהמם.
מדהים.
הנה לך. שיהיה לך יום נעים. תודה לך.
- נעשה עוד אחד? בוא אליי.
קדימה, תעשה את זה.
(הודעה) *- תשומת הלב שלך.
טיסה AF5131 של אייר פראנס מז'נבה,
הגעה צפויה בשעה 15:55, מוכרזת באיחור של 15 דקות.
אני חוזר: טיסה AF5131 מז'נבה
ינחת באיחור משוער של 15 דקות.
טוֹן
*- היי, דג'יבריל קונדה, השאירו לי הודעה.
- זה אני. אני אומר לך שוב, לא שכבתי עם אף אחד, נשבע.
אני יודע להעמיד דברים בפרספקטיבה.
אנחנו לא הולכים לדאוג לגבי זה בזמן שהמצב משתפר.
אחרי זה אפסיק. אני יודע שלקחת את האופנוע.
בבקשה אל תנהג אם שתית.
תתקשר אליי, אני אבוא לקחת אותך.
ברוכה
- אז, איביזה, נצא לטייל?
- אין מצב.
- מה אתה עושה? - ואתה?
באתי לאסוף את רוסי. אני לוקח אותו בחזרה לכלא.
אתה מחכה למישהו?
- לא.
ובכן, כן, בעלי.
התווכחנו, חשבתי שהוא שם.
- הוא לא כאן?
- אתה בחופש? - יצאתי.
אני על תנאי כבר 10 ימים.
אתה מבין, אני חוזר עם רוסי.
אני מניח שאני מתגעגע לזה.
או שאני מתגעגע אליך.
לא שכחתי מה עשית בשבילי.
- זה היה נורמלי. - לא.
-כל אחד היה עושה את זה. אתה מתערב.
הקולגה שלך היה נותן לי למות.
המטוס מתעכב. אתה רוצה לעשן סיגריה?
קדימה, קדימה.
אֶחָד.
אני שמחה שבעלך לא כאן.
- בשביל מה?
- זה רק שנינו.
בכלא אין לך פרטיות עם אנשים.
שם נוכל לדבר.
זה יותר נחמד, נכון?
אתה ביישן יותר מאשר במעצר.
אני אוהב את זה.
בחיים, אין צירופי מקרים.
זה סימן שאנחנו נפגשים כאן.
- מה עשית כשיצאת?
קניתי את המכונית הכי חזקה בעולם.
זה של GIs אמריקאים במהלך מלחמת המפרץ.
נסעתי לאסוף אותה באפריקה.
היה חם בטירוף. למזלי היה לי מזגן.
אתה לא מאמין לי?
איביזה, אתה לא מאמין לי? כן.
אני אראה לך את זה? לא, אני מאמין לך.
הוא נושף. - זה כבד מדי.
קדימה, בוא נלך הביתה.
אתה בא?
לא, אני חייבת למצוא את בעלי.
- בוא להגיד שלום, זה ישמח את רוסי.
- אה טוב?
- אנחנו תמיד שמחים לראות אותך.
אז אני נשאר?
- ובכן כן. קדימה, קדימה.
זה לוקח 2 דקות, קדימה.
אֶחָד.
ברוכה
הנה זה, זה הגיע.
כשיצאתי, הם לא נתנו לי לקבל את זה.
המאוורר. אני לא יודע איפה זה.
הם זרקו אותו או החזירו אותו לחנות.
אין בעיה, זה לא היה שלי. כן. אני חייב לך מעריץ.
או שאולי נאכל ארוחת ערב ביחד הלילה.
אז אני אקח אותך בחזרה. מה אתה חושב?
תראה, הוא בא.
פַּסחָא.
מה שלומך?
היי, יש לי הפתעה.
תראה מי כאן.
- מה היא עושה? אני לא יודע, בעלה.
הוא היה אמור לבוא, אבל הוא לא כאן. לא הבנתי.
אֶחָד!
- אתה בסדר? - אתה בסדר?
– פגשתי את יוסף במקרה, זה עולם קטן.
קורסיקה, במיוחד.
אני מנשק אותך.
אני אתן לכם למצוא את עצמכם.
- אל תשכח את ארוחת הערב שלנו. - נראה. נתראה מאוחר יותר.
ציקדות
שתי יריות
- זה כלום, זה לסרט.
נשימה גסה
מוזיקה מוזרה
אינס בוכה.
- ג'יבריל היה זה שאמור היה לבוא לאסוף אותנו.
תן לי את הטלפון שלך.
לבסוף, אתה רוצה את הכסף שלך.
זה היה החוזה.
הטלפון שלי. - עוד לא סיימנו.
מנעולים לדלתות
- עשיתי את העבודה. - בדיוק,
זה היה טוב, אנחנו רוצים משהו אחר. - מה?
- לשים כדורים בקפה של אסיר.
בן טיפוחיו של רוסי, קמפאנה.
- אני לא מכיר אותו. הוא עדיין לא אצלך.
זה יועבר תוך חודש.
תקבל את אותו הסכום.
זה הרבה כסף.
הכדורים נמצאים בתיק. 2 טבליות מספיקות.
הטלפון שלך. אתה יכול ללכת.
נעילה
מוזיקה אפלה
(- חיפשתי אותך.)
היא חולצת את הנעליים.
(חשבתי.)
(אנחנו חוזרים ליבשת.)
(- לחיות?)
כן.
היא מרחרחת.
- ודא שהתפר אחיד.
כדי שזה לא יזגזג. זה לא יהיה יפה לכיוון הנכון.
אני בא לאסוף אותך. - בהצלחה. זה ממש מעצבן.
- יש אנשים במשרד ההשתלות, כנראה העולה החדש.
- הם אף פעם לא מכבדים את לוחות הזמנים.
זה היה הערב.
ברטולי.
- אתה לא רואה שאני ישן?
אנחנו צריכים לשחרר מיטה. - אין סיכוי, זה מת.
- ככה זה. מגיעות חדשות.
אמרתי למנהל,
אני לא רוצה אף אחד, אחרת אני אלחם.
- זו לא בעיה שלי.
לְהִזדַרֵז. לא, אין כלום, זה מת.
- דהלב מליסה, זה אתה?
כן.
- תחנת המשטרה רוצה לראות אותך. - למה?
- הם יסבירו לך.
- המיטה היא בשבילך!
- הסתובב. - אין לי מה לומר.
- הסתובב. צעקות
- זה בסדר, אני לא מתכוון לברוח.
- עכשיו אתה כמונו!
צעקות ותיפוף
-עקבי אחרי.
תראה לו את התמונות.
- יש לי אותך כאן.
כָּאן. - אנחנו לא יכולים לראות כלום. לא יכולנו לומר.
הנה, זה אתה.
– זה אני, אבל אין לי על מה להעיר את עצמי.
- מה עשית שם?
גברת?
- אין לי מה לומר.
לוקחים אותי למעצר?
אני לא אדבר בלי שראיתי עורך דין.
אני לא מבין מה אני עושה פה.
- בסרטון רואים אותך מתנשקת עם פסקל רוסי.
אתה רואה למה אני מתכוון?
אני לוקח אותך למעצר. האם אתה רוצה לראות רופא?
זה במסגרת הזכויות שלך.
אני רוצה לראות עורך דין.
- האם אתה אוהב את העבודה שלך?
- לפעמים זה קשה, אני מתעייף,
אבל זו עבודה שאני אוהב.
- אתה קרוב לאסירים?
- כן ולא.
- למה אתה מתכוון בזה?
- אני רוצה שזה ילך טוב, אבל אני נשאר מפקח.
אני יודע לשמור על המקום שלי.
מִקלֶדֶת
- ואתה רואה כמה אסירים מחוץ לעבודה?
- לא.
- האם זה קרה פעם? - לא.
- האם אתה מסכים לזה
אתה לא מפקח כמו האחרים?
- לא, אני עושה את העבודה שלי כמו האחרים.
כבר השאלתי את הטלפון שלי
פעם או פעמיים לאסירים,
או לעזור עם סיגריות.
אבל זה נפוץ להיות מועיל.
- למי אתה מספק את השירותים האלה?
- זה היה כשהציג את עצמו.
יוסף, מצאתי אותו מעריץ
כי הוא אסטמטי.
הוא נחנק, הוא התעלף.
- שילמו לך? - בכלל לא.
השומרים מקבלים תשלום, לא אני. כן.
כַמָה? אנחנו צריכים לשאול אותם.
אני אומר לך שלא קיבלתי תשלום.
- את בוגדת בבעלך? - מה זו השאלה הזו?
- אף פעם? - לא, אף פעם.
כן.
זלטקו יאנקיץ'.
- זה היה כשהייתי בפריז, זה נגמר.
- אז זה קרה.
אתה רואה את הבעיה?
אתה אומר שאתה לא רואה אסירים, וגם
שאתה לא בוגד בבעלך.
איך אנחנו מאמינים לך?
- אשתך הייתה קרובה לאסירים?
- לא.
היא מעולם לא דיברה על זה?
- מהכלא, אבל היא לא קרובה לאף אסירה.
– האם היא רואה שוב ישנים? - לא.
- האם חלו שינויים בהתנהגות?
- שינויים?
לֹא.
- שום דבר יוצא דופן? - שום דבר יוצא דופן.
- היא לא סיפרה לך על קשיים בעבודה שלה?
- היו מרידות, אבל זה חלק מהעבודה, היא יודעת על זה.
שם, עם נשים, זה היה אפילו יותר קשה.
אבל בהשוואה לפלרי, היא אמרה שזה בסדר.
- האם היא סובלת מהקשיים החומריים שלך?
- מה? - אתה מובטל.
- לא. באימונים זה שונה.
זו בחירה שעשינו ביחד. אנחנו מסתדרים טוב.
זה היה יותר מסובך בפריז.
- והיחסים שלך,
הולך טוב?
- 2 ילדים לפרנס, זה לפעמים מנסה, אבל זה בסדר.
- יכול להיות שהיא מסתירה ממך דברים?
- לא.
הוא יודע שהיית בשדה התעופה?
- שחיפשתי אותו, כן. - חיפש אותו?
כן.
-כשאתה מחפש את זה,
אתה הולך ל... הוא היה בטיול?
- לא.
יוֹתֵר...
הוא כמעט עזב לפני כן, אז זה היה האינסטינקט הראשון שלי.
- מתי הוא עמד לעזוב?
- לפני חודשיים.
אתה אומר שחיפשת אותו,
אבל אנחנו רק רואים אותך מסתכל על לוח ההגעה.
- אה טוב?
בטח נכנסתי לפאניקה, לא הבנתי.
כשהוא משתגע, הוא שותה, ואז הוא לקח את האופנוע.
- אתה מבין שזה לא מחזיק מים?
אתה אומר שנכנסת לפאניקה,
אבל אתה נראה הכל מלבד בפאניקה.
אתה שם ואתה מחכה.
חשבתי שבעלי מגיע.
אחרת, הייתי חולף על פניו בלי לראות אותו.
– ופתאום הפסקת לחכות.
- נמאס לי מזה, כן.
- איפה היית ביום שישי?
- נהגתי באקראי. - איפה?
הייתי בצד של ויקו.
חזרתי דרך Sagone, הדרך ההררית שעוברת לאורך הים.
- אתה יודע על שדה התעופה?
-ההתנקשות? ראיתי את זה בטלוויזיה.
- ידעת שאשתך הייתה שם?
- לא.
אמרת שהיא לא מסתירה ממך כלום.
– היא באה לקחת אותי, איבדתי את העשתונות.
כדי למנוע ממני לעזוב.
- לא עזבת, היית בוויקו.
- כבר הייתי שם.
היא חשבה שאני עושה את זה שוב, היא פחדה שאעזוב.
- ויוסף מרצ'טי? שכחת להזכיר אותו.
- פגשתי אותו במקרה.
אחרת, הייתי עוזב מהר יותר.
אבל הוא רצה שאגיד שלום לרוסי.
הוא זה שעצר אותי.
הוא אמר שהוא ישמח, אז נשארתי.
הוא מגמגם.
- נשארת בשביל רוסי או חיכית לבעלך?
אתה חייב לדעת.
- ובכן, שניהם.
לחכות לבעלי. אבל לא היו לי רעיונות ברורים
ואני מחבב את יוסף, אז דיברתי וחיכיתי איתו.
- למה אתה מתכוון ב"אני אוהב את יוסף"?
- הוא אסיר
שמצאתי חביב.
אתה יודע, בכלא אתה מבלה הרבה זמן עם אנשים.
ויוסף, לא ממש הכרתי אותו,
אבל מצאתי אותו נחמד.
יבבה קלה
- אתה רוצה לספר לנו משהו?
אתה נראה נרגש.
אני חושב בחזרה על יוסף.
ברגע שאני עוצם את עיניי, אני רואה שוב את 2 הגופות על הקרקע.
ואני שומע את 2 היריות בלופ.
זה נורא.
היא מרחרחת.
- מי שלח אותך לשדה התעופה?
ולאיזו משימה בדיוק?
מִקלֶדֶת
- אדם.
הלכתי לשם כדי למצוא את ג'יבריל.
למה נישקת את רוסי?
- הוא בא, אני אנשק אותו. זה אסור?
- עבור סוהר, זה עשוי להיות מפתיע.
אנחנו רחוקים מהקוד האתי, לא?
אני לא יודע.
- קראת כבר את הקוד האתי?
ובכן, כן, אבל עבר הרבה זמן.
אם הייתי יודע, הייתי נמנע,
כשאני רואה את הבעיות שהוא מציב.
- אין לנו בעיות, אלא הרשעות.
מאמינים שכאשר אתה מתקרב לרוסי,
או שאתה נותן לו משהו,
או שאתה מייעד את זה.
או שאני אומר לו שלום.
- איך החיים החברתיים שלך כאן?
- רזה.
עם 2 ילדים, זה לא משאיר הרבה מקום.
אני מתחכך עם הצעירים מה-CFA, אבל אחרת,
שׁוּם דָבָר.
- אין לך חברים, תחביב?
- אני אוהב נגרות ואופנועים.
- עם מי אתה עושה את זה?
- לגמרי לבד, בדרך כלל.
- באופן כללי?
- לפעמים אני נתקל בקבוצה, אנחנו נוסעים קצת,
זה נגמר שם. לא נוח לי כאן.
- זה הכל?
- אין לך מה להוסיף? פרט שצריך להזכיר?
יש משהו להביא לידיעתנו?
- רצינו להתחיל מחדש,
הרגשנו צפופים בפריז.
אבל אף פעם לא הצלחתי להסתגל.
לפעמים הייתי נסוג לתוך עצמי.
אשתי עשתה כל שביכולתה כדי לשמח אותנו.
בשבילי, בשביל הילדים, היא הקדישה את עצמה לגוף ולנפש.
- אם בעלי כאן, מי דואג לילדים?
דג'יבריל או אני חייבים להיות מסוגלים ללכת לקחת אותם.
אין לנו כאן אף אחד.
- בתמונה זו,
למי אתה מתקשר?
בעלי, חיפשתי אותו.
- אם נבדוק, נמצא את זה.
כן.
אין לי מה להסתיר. אחרת, הייתי עושה אחרת.
- איך היית עושה את זה? - עם כובע או צעיף.
אפילו השתמשתי בכרטיס האשראי שלי כדי לקנות קפה.
אתה יכול לבדוק, אין לי מה להסתיר.
- אם נחפש, לא נמצא כלום? - למצוא מה?
- כסף, חומרים אסורים.
- לא.
- יש ראיות לקנוניה פלילית?
- לא תמצא כלום.
- כלום בכלל? - כלום.
- אתה קטגורי? - כן, קטגורי.
- אם נחפש, לא נמצא כלום? - למצוא מה?
- כל דבר. כֶּסֶף. -בקיצור, הייתי רוצה את זה.
- ובטלפון שלך?
אתה יכול, לעמיתיך יש את זה.
- נחפש הכל. - קדימה.
- אתה קטגורי? - קטגורי, כן.
- אנחנו הולכים לשם. קדימה, קדימה.
- כן, ניצחנו!
- ג'יבריל, קדימה! אתה הולך לתזמן אותנו.
קדימה, בוא נזרז.
הצחוק של אינס
מוזיקה מלנכולית
כתוביות: Capucine Griot